Päivi & Santeri
Kolumbian puolisotilaalliset ryhmittymät ovat kidnapanneet kolme amerikkalaista
Suosittelemme vakavasti välttämään Darién Gapia väkivaltarikosten vuoksi
Kolumbian kapinalliset käyttävät viidakkoa kokaiinin salakuljetukseen
Kolumbian terroristit, huumekuriirit ja rikolliset operoivat raja-alueella
Ulkomaalaisia on päätynyt väkivallan, kidnappausten ja murhien uhreiksi
Darién Gapin ylitys
Kolumbia
Darién Gap
Panama
Turbo, Kolumbia 10.-13. maaliskuuta 2013
Capurganá, Kolumbia 14. maaliskuuta 2013
Oletko ensimmäistä kertaa Kolumbiassa? Kyllä, tämä on minulle ensimmäinen kerta.
Uskon tulevani vielä takaisin tänne.
Pidät siis maasta?
Kyllä, täällä on runsaasti mukavia ja kauniita paikkoja.
Viihdytkö täällä?
Tämä on rauhallinen paikka, pieni kylä, oikein mukava.
Ihmiset eivät tosin ole erityisen yhtävällisiä.
Mutta tämä paikka on sopivasti sivussa kaikesta ja jos haluat
rentoutua pari päivää, se sopii siihen erinomaisesti.
Rajatarkastus? Ei ole täällä.
Oletteko menossa suoraan johonkin?
Maananmuuttovirasto on kiinni koska ei ole sähköä.
Ne eivät pysty leimaamaan passeja ilman sähköä.
Aamiainen 3 €
Mitä reittiä tulit Perusta Capurganáan?
Matkani oli aika eeppinen.
Lähdin Limasta ja matkustin Tumbesiin.
Olin rannalla rajan tuntumassa. Punta Sal oli erittäin kaunis paikka.
Haluan palata sinne jonain päivänä.
Onko se Perussa?
On, rajan tuntumassa pohjois-Perussa.
Erittäin kaunis, rannat myös.
Sieltä matkustin Guayaquiliin Ecuadorissa ja sitten
Quitoon ja Kolumbian rajalle.
Kolumbian rajalta kuljin
Medellíniin, Turboon ja Capurganáan.
Kuinka saavuit tänne? Pikaveneellä ja bussilla Medellínistä.
Eli nousit bussiin Medellínissä ja mihin menit sieltä?
Turboon. Ja sieltä pikaveneellä 2.5 tuntia.
Mitä pidit merimatkasta? Aikamoista ryskytystä.
Joo, niin oli.
Tulin tänne veneellä ja tajusin, että
se oli tosissaan vene eikä bussi.
Tulitko merisairaaksi?
En, olin onneksi valmistautunut matkalle etukäteen
Otitko jotain lääkettä?
En, rentouduin ja yritin nauttia matkasta.
Matka kesti reilut pari tuntia.
En ole tottunut matkustamaan merellä.
Lensikö vesi?
Kyllä, runsaasti pärskeitä ja ryskytystä ylös ja alas.
Mutta matka meni mukavasti ja me nautimme siitä.
Jotkut huusivat innosta.
Itse aloin pian odottamaan kärsimämättömänä perille pääsyä.
Turbossa meille sattui hassua juttu.
Olimme kuvaamassa siellä satamaa.
Ne hermostuivat huitsin tuuttiin ja kielsivät
kuvaamasta. Paikalle tuli maahanmuuttoviranomainen
ja kyöräsi meidät jonnekin tarkistaakseen
passit. Hän kärtti meiltä koko ajan
ollaanko me toimittajia.
"Oletteko toimittajia?"
Luulen että näin teidät. Kuvaamassa?
Juu. Ahaa, joo, se oli huvittavaa.
Kyselin niiltä miksi ne pelkäävät niin
niin kovasti toimittajia.
Vastasivat vain: "Näyttäkää passinne."
"Tarkistan ne teidän oman turvallisuutenne takia."
Näytimme ne, hän tarkasti ne ja
kysyi vielä kerran: "Oletteko toimittajia?"
Kyllä kerran elämässään pitää päästä Turbo-nimiseen kaupunkiin.
Joo, hassu nimi.
Turbo. Kuulostaa ihan joltain huumeelta.
Outo kaupunki, meluisa.
Se oli itse asiassa ainoa kaupunki Kolumbiassa
jossa hanavesi oli juomakelvotonta.
Se oli aivan karseaa puuroa.
Käytiin eilen pienellä kävelyllä.
Käveltiin täältä Capurganásta
Panamaan saakka.
Mitä tykkäsit polusta?
Ihan kiva, vähän mutainen,
niin kuin aina viidakossa.
Vaellus oli hieman haastava
mutta en ajatellut sitä enää
kun pääsimme perille.
Se oli kaiken vaivan arvoista.
Aivan upeaa.
Pakko myöntää että se
oli tosiaan vaivan arvoista.
Kuten sanottu, matkani on ollut eeppinen.
Koko matka.
Mutta tänne tuleminen oli
kyllä kaiken vaivan ja rähnäämisen arvoista.
Viidakko on niin kaunis ja rauhaisa.
Siellä sataa noin kolmesti päivässä ja
polku menee sateesta todella muitaiseksi.
Siellä voi kyllä hyvin kävellä ilman
rinkkaa ja muita ryöniä.
Mutta silloin kun on kaikki rensselit selässä,
niin polusta tulee mutaliukumäki.
Valokuvauspaikka
Turistoituneissa paikoissa on ongelmia kuten täälläkin.
Eilen menimme veneelllä Sapzurroon.
Siellä sattui pieni kärhämä taksasta.
Kyllä, minä tiedän latinona mitä tapahtui.
Sitä osaa odottaa, että sellaista sattuu.
Useimmiten siihen pitää vain sopeutua.
Sellaista sattuu.
Jotkut ihmiset käyttävät muita hyväkseen.
Kuten eilen, hinnasta oli sovittu etukäteen
mutta sitä muutettiin jälkikäteen.
Ne sanovatkin ei ja yrittävät käyttää sinua hyväkseen.
Sellaista näkee jatkuvasti.
Siksi pitää olla varuillaan.
Sopia kaikki tarkasti ja varmistua aina hinnasta.
Sovittu juttu.
Kun joku muuttaa sääntöjä kesken kaiken, niin
mitä voit tehdä?
Pitää sopia niin ettei kukaan häviä.
Tulla vastaan puolitiehen
niin ettei kumpikaan häviä.
Salomon tuomio.
Olet matkustanut Euroopasta kotoisin olevan Markuksen kanssa.
Onko hänelle enemmän ongelmia kuin sinulle
joka puhut espanjaa?
Kyllä, kyllä.
Siinä on iso ero.
Sen huomaa monissa paikoissa.
Huomaan sen heti.
Hinnoissa, ihmisten kanssa puhuessa, ostoksilla.
Kun haluat tehdä jotain, niin kaikki muuttuu
kun he näkevät sinut erilaiselta näyttävän ihmisen kanssa.
Minä hoidan kaupankäynnin koska puhun kieltä.
Me pyrimme maksamaan normaalihinnan.
Hinnat muuttuvat asiakkaan mukaan.
He käyttävät sinua hyväkseen.
Se on eräänlaista syrjintää.
Minusta näyttää siltä, että te tulette usein syrjityksi.
Ihonvärinne takia hinnat muuttuvat välittömästi.
Se on yhdenlainen syrjinnän muoto.
Sinulla on heidän mielestään enemmän rahaa.
En pidä siitä mutta siinä on iso ero.
Tapahtuuko sitä vain Kolumbiassa?
Ei, sitä tapahtuu kaikkialla täällä, myös Perussa ja Boliviassa.
Mitä Perussa ajatellaan Kolumbiasta ja kolumbialaisista?
Minä pidin Kolumbiaa vaarallisena.
Sissit tekevät siitä vaarallisen.
Sen ansiosta olin varautunut.
Täällä on runsaasti poliiseja ja sotilaita
turvaamassa matkustamista.
Kun ei ole itse käynyt paikan päällä kuulee kaikenlaista.
Pitää mennä itse katsomaan.
Kuka tietää, saatat haluta sinne takaisin.
Onko täällä vaarallista?
Ei tällä hetkellä merta lukuunottamatta.
Onneksi ei. Kaikki on hyvin.
Se on kuin sisäinen matka yli omien rajoitteiden.
Kun olet rento, et ajattele koko ajan
mitä kaikkea pahaa sinulle voisi sattua.
Silti jotain voi aina sattua...
Onko täällä vaarallista?
Ei, ei ollenkaan.
Oletko kokenut täällä Kolumbiassa
matkatessasi mitään negatiivista?
Hinnat.
Kyllä, hinnat ovat korkeita. Kolumbia on kallis.
Se on ainut ikävä asia. Hinnat, matkakustannukset.
Majoitus, ruoka?
Ei, tulen toimeen majoitus ja ruokakulujen kanssa
mutta matkakulut ovat kohtuuttomia.
Kaiken muun päälle joudut maksamaan vielä nekin.
Se on ainoa negatiivinen asia, muita ei ole.
Panama
Tevetuloa Panamaan
Kolumbian ja Panama rajalla
oli pieni hökkeli jossa
jossa tarkastettiin passit ja
kirjattiin niistä ylös numerot ja nimet.
Kyselimme rajavartijoilta kävelystä
Panaman rajalta, La Mielistä Puerto Obaldiaan,
josta löytyy lentokenttä ja kuljetus eteenpäin.
Rajavartijat kertoivat meille että taipaleella
saattaa vaania rosvoja tai huumekuriireja
tai niitä on ainakin joskus siellä ollut.
Ja joka tapauksessa alueen läpi käveleminen on kielletty.
Kolumbiasa ei ole ollut mitään ihmeellistä,
ei myöskään Panaman puolella.
Aseita oli pelkästään rajavartijoilla.
Nähtiin pelkästään tavallisia ihmisiä.
Joo. Ei tuntunut järin vaaralliselta.
Mutta joka tapauksessa, ehkä...
Luulen, että ne haluavat vain tukea venekyytibisneksiä.
Joo, niin se varmaan on.
Näköalatasanteella törmäsimme amerikkalaiseen naiseen
joka patikoi paikallisen oppaan kanssa ja hän oli
patikoinut etelässä ja kertoi, että polut
jatkuvat etelään ja niitä voi kävellä
Capurganásta etelään.
Välttää pikavenekyydin. Niinkö?
Näin hän väitti. Naisen opas kertoi
ettei koko matkaa pysty kävelemään rantaa pitkin.
Jossain vaiheessa pitää kääntyä sisämaan poluille.
Eli jos osaat käyttää karttaa ja kompassia
ja hallitset eränkäyntitaitoja, niin kävelyn pitäisi
olla mahdollista.
Tai palkkaat oppaan kuten se nainen New Yorkista.
La Miel, Panama 15. maaliskuuta 2013
Lentäminen kuulostaa hölmöltä koska Panama
on lähellä ja Kolumbia on sen rajanaapuri.
Muita vaihtoehtoja? Kyselimme purjeveneitä.
Hullun kalliita ja me juomme paljon vettä
emmekä saa veneeseen mukaan riittävästi vettä.
Sitten löysimme tämän reitin.
Turbosta pikaveneellä ja kävellen viidakkoon.
Tänne tuleminen oli kaiken vaivan arvoista.
Olenhan täällä, joten mitä muuta voisin edes sanoa?
Täällä on ollut kaunista ja mielenkiintoista ja
mielikuvani tästä paikasta on muuttunut.
Tänne tuleminen oli vaivan arvoista.
Luulen, että suurin haaste ihmisille on
Darién Gapin ylityksessä peltilehmät.
Ne mutkistavat matkanteon koska täällä ei löydy teitä,
vain kävelypolkuja.
Niitä pitkin voi tepastella, mutta jos haluaa huristella
autolla, se on haastavaa. Aivan.
Mieti vaikka ajomatkaa Capurganásta Panamaan.
Mutaisten kukkuloiden yli. Se on pelkkää viidakkoa.
Suurkiitokset! Ei kestä kiittää.
Darién Gapin ylitys
Haastattelut: Magnolia, 41, Peru. Markus, 44, Sveitsi.
Musiikki: Jungle Boys ja Juan
Kartat: 2D © OpenStreetMap. 3D: NASA.
Tuotanto
Kuvattu kolumbiassa ja Panamassa 2013 Tuotanto Päivi & Santeri, 2016
lue@hyväelämäkirjat.com hyväelämäkirjat.com